Resync: Xenzai[NEF]
Soloppgangen gir oss et nytt daggry.
Men få av oss vet at vi skylder noen det.
De som går blant oss, anonyme, tilsynelatende vanlige, -
- som skjebnen førte sammen for å reparere, for å hele, -
- for å redde oss fra oss selv.
Om evolusjonen gjør sånt for små vesener, hvorfor ikke for dem?
Om noen visste om hemmeligheten min, hva ville skjedd da?
- Når slutter de? - Jeg vet ikke.
Hun er en skinnende ny leke, og hun er bare min.
De er fortsatt der ute i skyggene, i lyset.
Vi passerer dem uten å se dem, uten å mistenke noe, uten å vite noe.
Vet de det engang selv?
At de er bundet av en felles hensikt, en blendende virkelighet:
Å være ekstraordinære.
Teleportering, regenerering. Det er ikke teorier. Jeg har sett det.
- Og når skjebnen fanger dem... - Jeg kommer fra framtiden.
...hvordan gjemmer de seg for den? - Du er friere nå enn om du blir tatt.
Hvor lenge kan de gjemme seg før skjebnen eller menneskeligheten-
- drar dem ut i lyset igjen?
Og hvordan vet de hva som venter dem når de til slutt gjør det?
Disse individene er ikke bare blant oss, de bærer en forbannelse, -
- et virus som tar kreftene deres-
- og som etter hvert dreper dem. Jeg har oppdaget en farsott-
- som bare rammer disse individene.
Det er en sykdom som kan utrydde dem og true vår arts utvikling.
Da blir utfordringene vi står overfor, -
- global oppvarming, terrorisme, ressursmangel, -
- nesten umulige for oss å overvinne.
Menneskehetens skjebne står på spill.
Med finansiering og forskning kan sykdommen stoppes.
Engasjer dere, fortell om dette. Og bekjemp dem som skjuler sannheten.
Takk for at dere kom.
Inspirerende forelesning. Kan jeg be om autografen?
Faren din ville vært så stolt. Søsteren din også.
- Hvorfor forfølger du meg? - Jeg er ingen.
Du har vært på tre forelesninger. Har du blitt sendt for å drepe meg?
- Jeg skal ikke flykte mer! - Bra, for jeg tilbyr deg en jobb.
Jeg har gjort det før. Det går aldri bra.
Hvor vil du dra, dr Suresh? Ingen tror at de finnes.
Boken til faren din sto mellom "Hypnose" og "Bortført av romvesen".
De tar deg ikke på alvor. De tror at du er sprø.
Men ikke jeg.
Om du virkelig vil redde verden, kan vi i det minste ta en drink.
- Er de borte? - Inntil videre.
- Vi må fortsette. - Nei.
- Jeg orker ikke løpe mer. - Vi har ikke noe valg.
Om vi ikke klarer det, da? Folk kan dø om vi blir tatt.
De dør om vi ikke løper.
Maya...
På tirsdag er vi i USA.
Der kan vi finne svarene vi trenger.
Dessuten lovte jeg mor å ikke la deg sakke ned.
- Alle valgfagene er fulle. - Du burde være like ivrig som jeg.
Det er lett for deg å si. Du slipper å gå inn i løvens hule.
- Jeg har ingen venner. - Det kommer til å gå bra.
De ligner ungene i Texas.
Unntatt henne. De er kanskje litt mer sofistikerte, men du vil passer inn.
- Hvis du sier det. - Husk det vi snakket om.
- Jeg vet det. Jeg er Claire Butler. - Det er ikke bare navnet.
Firmaet finner oss om vi ikke er forsiktige.
Fra og med nå må du være fullstendig ikke-ekstraordinær.
- Jeg skal ikke utmerke meg. - Ikke rekk opp hånden i timen.
- Ikke prøv å bli med i heiagjengen. - Jeg har lagt det bak meg.
- Bare smelt inn. Vær vanlig. Greit? - Oppfattet.
Du bør slutte å kjøre meg til skolen. Det tiltrekker seg oppmerksomhet.
Ville det ikke være lettere for alle-
- om jeg hadde min egen bil?
Vi tenkte å overraske deg på fødselsdagen.
Men...
Jøss, Roguen? Takk, pappa!
- Du er verdens beste pappa! - Jeg vet det. Jeg vet det.
Claire.
Jeg bare...
Jeg tenkte på hvor mange ganger jeg har sagt "ha det" til deg.
Jeg er så lei meg for alt jeg har påført deg.
Jeg håper du vet hvor glad jeg er i deg.
Jeg beklager.
HIRO NAKAMURA UTENFOR KYOTO, JAPAN
Ikke nå igjen.
Klare!
Fortiden er ikke et trygt sted.
Ikke så trygt for deg heller.
Herregud. Du er Takezo Kensei!
Min helt!
Jeg må redde deg.
Jeg ber deg en gang til. Kom ut med hendene i været.
Jeg vet det er kjipt å få besøk av politiet.
Men sånn går det når man tar gisler!
Jeg skal sørge for at alle kommer uskadde ut.
Å nei!
Hold kjeft! Nei!
- Opp med hendene begge to! - Ikke skyt! Jeg er gisselet!
- Jeg er gisselet! Skyt ham! - Jeg er gisselet! Skyt henne!
- Ham! - Skyt henne! Skyt henne!
Det er hun. Skyt henne.
Hvordan visste du det?
Godt jobbet. Nå rydder vi opp. Lever tilbake pistolene.
Hvordan visste du hvem du skulle skyte?
Gisselet så meg i øynene, den andre så etter en fluktvei.
De fleste ser pistolen under genseren til skurken.
Det også, selvsagt.
De som blir skutt, som du ble, -
- tar erstatningen sin og gir seg.
Jeg har alltid villet bli politi. Fire skudd i brystet endrer ikke det.
Vi tenkte å hale det ut og la deg pines. Det er unødvendig.
Ta av deg den der.
Vi tenkte at... du heller ville ha en ekte en.
- Skal du ta den? - Ja. Takk. Tusen takk.
Sett på bunsenbrennerne og vær forsiktige.
Vil du dø?
Mener du det?
Jeg ville bare se hvor varm den var.
Jeg er ganske sikker på at den er varm. Det er en flamme.
Jeg bare tullet.
Som du gjorde i dag morges da du gikk foran bilen min?
Ingen fare. Det gjorde morgenen min interessant.
- Jeg heter West. - Claire.
- Du er ny, ikke sant? - Ja.
Så hva er du?
- Hva mener du? - Er du en av dem...
...eller en av de andre? - Jeg vet ikke hva du mener.
La meg forklare: Er du en robot eller en utenomjording?
Man er en av delene. Roboter gjør som alle andre, -
- men utenomjordinger gjør som de vil.
Jeg vet ikke. Må jeg velge?
- De fleste gjør det. - Hva er du, da?
Greit, alle sammen.
"I kampen om å overleve vinner de sterkeste"-
- "på rivalenes bekostning."
Hvem sa det?
Kom igjen.
Reise jorden rundt? Evolusjon?
Vet noen det?
Charles Darwin.
Det var enkelt.
Jeg har visst flaks i dag.
Hvor mye?
10.000 lempira. Jeg kjører dere til Sonora.
Det er rundt 95 mil fra grensen til USA.
Greit.
- Er dere gift? - Hun er søsteren min.
Enda bedre.
- Du kan sitte framme hos meg. - Det kan du drømme om.
- Da får dere ikke bli med. - Hun sitter sammen med meg.
Vi sitter baki.
Du er sen.
- Jeg tror jeg kom tidsnok. - Jeg tror klokken din sakker.
Vet du hva? Matt Grossman prøvde å kysse meg i dag.
- Kan jeg snakke med deg? - Ja visst. Unnskyld oss litt.
- Er alt som det skal? - Jeg er bare litt urolig.
Molly har sovnet i timen. Hun sa at hun har hatt mareritt.
Hun har ganske livlig fantasi.
Jeg kan ikke gjøre noe, så jeg prøver å beskytte henne.
Apropos det... Det raker ikke meg, -
- men situasjonen din er ikke så stabil.
- Situasjonen min? - Skadene dine, skilsmissen.
Skilsmissen angår kun meg. Molly er elsket og har det bra.
- Det går bra med henne. - Hun sliter.
- På grunn av marerittene? - På grunn av disse.
Hun begynte å tegne dem for en uke siden. Hver dag blir de verre.
- Herregud. - Jeg må spørre...
Hva er dette? Det er med på alle bildene.
Unnskyld meg.
Ta det ikke ille opp, men det har gått fire måneder uten spor av Hiro.
- Kanskje han ikke kommer tilbake. - I nesten 30 år-
- har jeg sett på min sønn som en skuffelse. Han utmerket seg aldri.
Da Hiro begynte på oppdraget, -
- så jeg styrken hans, motet og visdommen.
Det er en arv jeg skal overlate til ham.
Nei, jeg venter til Hiro kommer tilbake.
Jeg er en tålmodig mann.
Det kan ikke være sant.
- Hvor fikk du avisen fra? - Fra kontoret ditt.
Hva er det, sir? Hva betyr det?
Om 24 timer-
- vil jeg være død.
- Hva gjør du her, mamma? - Du må gå videre. Han er død.
Det vet du ikke. Ligg unna tingene hans. Han vil ha dem tilbake.
Her!
Du er full.
Takk og lov at faren din ikke kan se deg.
Eller deg, for den del.
Du drepte broren din og støtte fra deg kone og barn.
Om du hadde fulgt planen vår, hadde han levd nå!
Tenk at jeg nesten hørte på deg.
Du er ond, mamma.
Gå herfra.
Jeg gjorde det!
- Hva skjedde? Hvordan havnet vi her? - Jeg tok deg med hit.
- De ville lage hull i deg. - 50 ryo er ikke verdt å dø for!
Si til Takezo Kensei at han kan beholde pengene!
Men om ikke du er Takezo Kensei, hvem er det da?
Hva gjorde du?
Du fikk ham til å rømme! Hva gjorde du?
Hvorfor fikk du dem til å skilles?
Om jeg hadde skutt lederen, hadde jeg blitt veldig rik.
Takezo Kensei?
Hva er du? En slags munk?
Du har ikke munkeklær og har briller som en lege.
Jeg er ingen munk! Jeg er din største fan!
Jeg vet alt om deg, Takezo Kensei!
Jeg kan alle fortellinger om deg! Jeg stjal sverdet ditt!
Er du helten Kensei?
Mitt navn her er Kensei, men ingen har kalt meg helt før.
- Unnskyld meg. Du er sen. - Det var min datters første skoledag.
Er det mitt problem? Tonerpatronene kom i går kveld.
Og når skal de installeres? Jeg ser ingen andre gjøre det.
Jeg gjør det nå på formiddagen.
Og om jeg ikke var her og sjekket alt du gjør?
Du har vært her i noen måneder. Gjør ditt beste nå.
Da jeg var assisterende sjef, var alt klart før vi åpnet.
Det var derfor jeg fikk denne.
Papirbransjen er hard.
Man må virkelig ville ha den. Vil du ha den, Butler?
Vil du?
Ja, sir.
Ja visst.
Nå ja. Vi får se.
Firmaet ble dannet for 30 år siden av likesinnede personer:
Vanlige menn og kvinner med uvanlige krefter.
De ville hjelpe sine egne. Finne dem og beskytte dem.
Vi finner mennesker og sørger for at de forblir ufarlige.
Det kan innebære å få dem til å forstå hva de er i stand til-
- og lære dem å bruke evnene på best mulig måte.
Og iblant kan det innebære å eliminere dem.
Hvem er dere til å avgjøre det?
Du prøvde selv å sette en kule i hodet på en mann ved navn Sylar.
- Han var et monster. - Ja.
Du var villig til å drepe ham for alles beste.
Du handlet moralsk for å beskytte din egen art.
Sylar er uvesentlig. Han er ingen trussel mer. Han er død.
Og nå har du Molly.
Du og Matt Parkman beskytter henne.
Vi vil ikke blande oss opp i det.
Vi vil hjelpe deg. Vi har ressurser å tilby deg, dr Suresh.
Sykdommen som drepte søsteren din, Shanti...
- Viruset. - Ja.
Vi kan hjelpe deg å finansiere forskningen din.
Kan du forestille deg hva som ville skje-
- om viruset muterte og spredde seg til den øvrige befolkningen?
Den typen forskning er ekstremt dyr.
Tro meg. Det er ikke noe problem.
La meg si det slik: Vi har vårt private Fort Knox.
Så... kan vi stole på deg?
- Takk. - Vær så god.
Middag!
- Bør jeg ikke spise grønnsaker? - Derfor får du grønnsakspizza.
Rocky Road til dessert.
Du bestikker meg fordi du ikke lager mat. Mohinder lager mat.
Jeg kan lage mat, men bestilte pizza så vi rekker å snakke.
Snakke om hva da? Denne? Besto du prøven?
- Ja, med glans. Er du stolt av meg? - Det kommer an på. Jukset du?
- Hvordan da? - Å lese svar i hodet på folk er galt.
Det er mitt talent. Om en baseball- spiller trener, jukser han ikke.
- Det er ikke det samme. Det vet du. - Nei.
Jeg vil snakke om tegningene du har laget.
- Du skifter tema. - Miss Gerber er urolig. Jeg også.
Du vil ikke snakke om prøven, jeg vil ikke snakke om drømmer.
Molly, jeg vil hjelpe deg.
- Ikke vær redd. - Jeg vil ikke snakke om det!
Kan jeg spise ferdig på rommet mitt?
Ja visst, gjør det.
Denne boken er utrolig. Han har funnet ut av alt.
Om han vet grunnen, må det finnes et botemiddel.
Ja. Gud ville ikke gjort meg slik uten en sjanse til frelse.
Maya, det er ikke din feil. Du må tro på det.
Du sier det, men ordene dine gjør ikke saken lettere, Alejandro.
- For jeg vet hva som kan skje. - Ingenting skal skje.
Ikke når jeg er med deg. Jeg lar det ikke skje.
Hvorfor stopper vi?
Dere.
Bli med meg.
- Bli her. - Nei.
- Hva er problemet? - Pengene. Sa jeg 10.000 lempira?
Jeg mente å si 10.000 for hver av dere.
- Nei, det var for oss begge. - Beklager. Jeg gjorde en feil.
Det jeg mente var at du sitter baki, -
- og søsteren din sitter framme med meg.
Jeg sa at hun sitter hos meg.
Slik er avtalen. Passer det ikke, så la det være.
Din drittsekk!
Nei!
Nei, du skjønner ikke! For Guds skyld!
Du gjør en feil!
Alejandro!
Maya!
Maya.
S-e-i-e-r!
Seier! Seier! Det er vår stolthet!
- S-e-i-e-r! - Claire!
Seier! Seier! Det er vår stolthet!
Godt jobbet!
Flott, lille ballerina. Hvordan smaker gulvet?
Hvordan gikk det?
Blås i dem. Jeg skal finne den fjærgreia.
- Takk. - Bare hyggelig.
- Robot. - Er jeg en robot?
Det virker slik.
Greit. Kan jeg få den, takk?
- Du kjenner meg ikke engang. - Du visste svaret, men sa ingenting.
- Du vil skjule at du er smart. - Så nå tror du at du vet alt om meg?
Jeg vet om noen er en robot eller ikke.
Kom igjen, Martha. Det er bare en baklengs salto.
Du vet at jentene tar deg imot.
- La henne være. - For det første kjenner jeg deg ikke.
For det andre kan jeg rekruttere de som virker dyktige.
Jeg tror Martha har det som skal til for å bli med i heiagjengen.
Så du kan gjøre en baklengs salto fra tårnet?
- Er det så vanskelig? - Så gjør det selv, da.
Vi sier det slik: Om du klarer det, lar jeg Martha være i fred.
Greit, jeg gjør det.
Dette blir et høydepunkt.
Vi venter.
Du har rett. Jeg klarer det ikke.
For et sjokk.
Hjelp! Hold opp!
Hjelp meg!
Hjelp meg! Hold opp!
Ikke skad meg. Hjelp!
Hør her...
Nei! Nei!
Jeg kan se deg.
Det er ingen fare. Det var bare en drøm.
- Det var bare en drøm. - Han kan se meg.
Så du ham? Så du hvordan han ser ut?
- Si hvor han er, så ordner jeg det. - Nei, han er for farlig.
Om jeg sier hvor han er, dreper han deg også.
Nei, nei, nei. Ingen skal drepe noen. Jeg lover.
- Jeg lover. Jeg er her. - Ikke gå, vær så snill.
Hvorfor er du her enda?
Har du fortsatt pause?
- Ja. - Den var over for fem minutter siden.
Kundene står i kø der ute.
- Jeg skal bare drikke opp kaffen. - Nei, du er ferdig. Gå ut nå.
Bare noen slurker til.
Se på meg når jeg snakker med deg. Hører du meg?
Ja, det gjør jeg.
Nå skal du høre på meg.
Jeg tar ikke mer dritt fra deg.
Jeg jobber hvordan og når jeg vil. Jeg tar pause når jeg vil, -
- og du skal aldri snakke til meg igjen noen gang.
- Forstår du? - Ja.
- Er vi enige? - Ja.
Jeg forstår det ikke.
Takezo Kensei, den legendariske samuraimesteren min far leste om, -
- er en "gaijin"?
Jeg må tisse.
Er du sikker på at du er Takezo Kensei?
Bra navn, ikke sant? Kensei betyr "sverdhelgen".
Det setter respekt i folk. Jeg kom på det da jeg kom fra England.
Er du engelsk?
For en overraskelse!
Det er ikke mange her jeg kan snakke med.
Takk og lov for deg, unge mann. Unnskyld.
Jeg kom på en av de få handelsbåtene keiseren tillot.
Båten ble fylt med te, og jeg søkte lykken.
- Å bekjempe banditter gir god lønn. - Kensei slåss for ære, ikke penger!
Jaså? Så lenge jeg kan bruke æren, så.
Det er ikke så ille. Jeg setter en fyr på en hest.
Han roper at han er Kensei, og jeg skyter kjeltringene fra et tre.
- Det er urettferdig å slåss sånn! - Det er smart.
Han får godt betalt. Om han overlever.
Nei, det kan ikke stemme.
Jeg kommer fra framtiden, mange år fram i tid.
- Dine gjerninger blir historie. - Framtiden? Den var god.
Det er sant. Jeg vet hva som skjer deg.
Som gutt leste jeg "Takezo Kenseis prøvelser".
Du drepte svartbjørnen i Shakashita, du elsket sverdsmedens datter, -
- og du beseirer den hvitskjeggete krigsherren og redder landsbyen Otsu!
- Otsu? - Kjenner du røyklukten?
- Hvilken landsby er det? - Det er Otsu.
- Kan du si hva det handler om? - Jeg kommer til å dø.
Beskjeden er klar.
- Hvem er det fra? - Jeg vet ikke.
Det kan være fra hvem som helst av dem.
- Dem? - De er alle svært mektige.
Du har vært en lojal og pålitelig venn.
Jeg vil at du skal dra.
Det er ikke sikkert her sammen med meg.
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke forlate deg nå.
For Hiros skyld blir jeg og hjelper deg å kjempe.
Da så. Skal vi kjempe, trenger jeg et sverd. Kan du finne et til meg?
Jeg kommer tilbake så fort jeg kan.
Det er greit.
La meg se det.
- Jeg ser alvorlig på dødstrusler. - Det er et knep.
Er det? Charles Deveaux, Linderman, mannen din...
De er alle døde.
Nå... er det ni.
- Tror du at en av oss sendte dem? - Ja.
For smerten vi har påført, for menneskene vi har drept.
Vår lidelse tar aldri slutt.
Jeg søkte forsoning-
- ved å hjelpe Hiro å fullbyrde sin skjebne og redde verden.
Hvordan hjalp du sønnen din?
Angela!
Jeg drar til Japan i kveld. Jeg foreslår at du også forsvinner.
- Hva skjedde her? - Banditter. De tok alt.
Finnes det ingen gud som verger oss?
- Å nei, jeg ødela historien! - Landsbyer brenner.
- Sånt skjer. - Men ikke på denne måten!
Framtiden min finnes kanskje ikke.
Ingen framtid, ingen biler, ingen Ando, ingen jeg. Store Scott.
Ikke bekymre deg for alt, min svært underlige lille venn.
- Drikk litt sake. Det pigger deg opp. - Glem sake!
- Du skal jo være helt. - Å være helt gjør ingen rik.
Det er bortkastet tid.
I fortellingene belønnes du med mer gull enn keiseren.
Du tok sverdsmedens datter, Japans vakreste kvinne, til prinsesse.
Vi ga deg alt vi hadde for å få din beskyttelse.
Hjemmene våre er brent. De tok min far som gissel.
- Og du sitter og drikker. - Alles dag trenger ikke å ødelegges.
- Du sverget å kjempe mot dem! - Det gjorde jeg, Yaeko.
Men denne mannen kom i veien.
- Sverdet mitt! - Sverdet mitt!
Det er min fars sverd! Han smidde det.
Du fikk det som betaling for beskyttelsen.
- Er hun sverdsmedens datter? - Hun vil nok ikke bli min prinsesse.
- Vent! Hvor skal du? - Noen må redde faren min.
Om ikke Kensei gjør det, skal jeg gjøre det.
- Vent, ikke gå! - Ikke?
Nei! Du må redde smeden så datteren hans blir forelsket i deg.
Du må bli den legendariske helten som skjebnen din er!
Du må slåss mot svartbjørnen og de elleve sold...
Det eneste jeg må gjøre, er å finne noe å drikke. Kom nå.
Dette vil bli slitsomt.
Solskinn 86 dager i strekk. Det er uslåelig.
- Eller hva, Lyle? - Jeg vet ikke. Sikkert.
Claire. Lyle sa at hans første skoledag var begivenhetsløs.
Hvordan var din? Skjedde det noe spesielt?
Nei. Nei, ingenting. Jeg gled ubemerket forbi.
Det var som om jeg ikke var der.
Så bra, kjære.
Og hva med deg, vennen min?
Jeg?
Hendte det noe spennende på Copy Kingdom?
Jeg lagde en kalender til noen besteforeldre, -
- og en kollega tok med seg smultboller.
Så bra.
Jeg synes vi har tilpasset oss utrolig bra til våre nye liv her.
Livet ga oss sitroner. Hva gjorde vi?
- Lagde limonade? - Nettopp
- Jeg er enig. - Alle trives unntatt Mister Muggles.
Ingen vet du er dobbelt kretsmester og var best av alle raser fem ganger.
Stakkars. Hvordan drar man tilbake til landet etter det lystige Paris?
Takk.
Det må være jobben.
Unnskyld.
- Nå? - De har endelig bitt på.
De fikk tak i meg i Kairo.
- Jeg er inne. - Bra.
Alt faller på plass. Bare vær forsiktig og årvåken.
Da kan du og jeg ødelegge hele firmaet.
Nei.
Maya.
Hva har jeg gjort? Jeg ville ikke gjøre det.
- Jeg vet det. Ikke bekymre deg. - Herregud.
Herregud. Hva har jeg gjort?
Maya. Vi må stikke av.
Vi må komme oss til USA.
Til New York. Bare den legen der kan hjelpe deg.
Kom. Hør på meg, Maya.
Gi meg hånden din. Nå går vi.
- Og de andre? - Vi begraver dem et sikkert sted.
- Hvorfor ringer du meg? - Jeg vet ikke.
Ikke gjør det igjen.
- Jeg må legge på. - Nei, vent.
Jeg vet hvorfor du gjør dette. Jeg savner ham også.
Jeg trenger noen å snakke med. Jeg vet ikke om jeg kan fortsette slik.
Med hva da?
Å ikke være meg selv. Jeg kan ikke være den de vil jeg skal være.
Det føles som jeg skal sprekke.
Jeg vet at du leter etter svar. Det gjør vi alle.
Men tro meg, jeg er ikke den som kan gi deg dem.
Jeg beklager.
Ando?
Av dem alle trodde jeg aldri at det skulle være deg.
Sir, jeg har det!
Hallo! Sir!
Sir!
- Prøver du å ta livet av stakkaren? - Beklager.
Legg ham der det er tørt. Sjekk at han puster.
- Ja vel, sjef. - Vi leter etter 9109.
Nummere står på siden. Det skal være tredje rad.
Sjef, der borte!
Jeg beholder nok en kasse.
IPod-er? Du kan ikke bruke en pc.
Hva vet du om det?
Hva i svarte...?
- Det er nok feil nummer. - Nei, det er noe annet som er feil.
Hva er det der?
Hva i svarte gjør du her?
- Hvor er alle iPod-ene? - Nå? Hvordan kom du deg inn hit?
Dette får deg kanskje til å huske!
- Hva pokker var det? - Hvem i huleste er du?
Jeg sa: Hvem er du?
Hva heter du?
Jeg vet ikke.
FORTSETTELSE FØLGER
Resync: Xenzai[NEF]